Připojen
Hledá se:
5 soutěžících pro INTERNETOVÝ PŘENOS
Vydržte 6 měsíců v jednom domě a získáte MILIÓN DOLARŮ
Pokud někdo nevydrží, všichni prohrávají!
Jsi dokonalý spolubydlící?
KLIKNI A VSTUP
Ahoj, jsem Emma a je mi 23 let
a chci bydlet ve vašem domě.
Ahoj, jsem Matt.
Ahoj, jmenuju se Danny.
Charlie. Jenom Charlie. Jako Madonna.
Rex.
Chtěl bych v tom pořadu být, protože...
Chci být slavná.
- Ten milion dolarů ještě platí? - Výzva.
Kvůli tomu zážitku, poznat sama sebe.
Stát se lepším člověkem a tak.
- Proč si máte vybrat mě? - Vyberete si mě, protože...
Jsem kurevsky společenskej člověk.
Proč si mě máte vybrat?
- Protože dokážu hrát za tým. - Oo si myslím o pravidlech?
Zákaz vycházení po večerce?
Když kolem toho domu nic není, proč bychom měli někam chodit?
Spát vevnitř a přes den chodit ven. To není těžké.
Většinou nemám ráda pravidla, ale tohle mi nevadí.
Myslím, že za milion dolarů se s pravidly smířím.
Hele.
Myslím, že nás sledujou.
- Skvělý. - Vstávej.
Dobré ráno.
Tohle bude některé z vás zajímat.
Dobrý ráno, Matte.
Mrháte jídlem.
Stýská se mi po čerstvém ovoci.
Budeš to jíst?
Dej si.
Víte, po čem se stýská mně?
Po moři.
Stýská se mi po June - mé sociální pracovnici.
June, jestli se na tohle díváš, chybíš mi.
Stýská se mi po obchodech.
Až to skončí, vyjdeme z módy.
Příští týden budeme mít spoustu peněz na nákupy.
Slyšte, slyšte.
Po čem se stýská tobě, Emmo?
Po inteligentních rozhovorech.
Amen, holka.
Stýská se mi po dědovi.
Ach, děda!
Co je? Až se vrátíme, vezmu ho na dovolenou.
A mně se stýskalo po přátelích.
I když bych si rád myslel, že jsem našel pár nových.
Asi jenom kojot.
Jo, vždycky nějakej blbej kojot.
Nesnáším tenhle dům. Zasranej strašidelnej barák.
Co je? Vidíš něco?
Ne. Jako obvykle nic.
Myslíš, že je hezkej, viď?
Je hezkej.
Takže?
Takže bych byla radši, kdyby moje soukromé okamžiky zůstaly soukromé.
Není to pornoserver.
Mohli byste to dělat pod peřinou nebo v doupěti.
V lednici!
Já nevím, prostě...
Něco v něm je.
Má v sobě pořád tolik energie.
No jo.
Je to kluk a je tady už skoro šest měsíců,
je fakticky nadrženej, opíchal by i díru ve zdi.
Fajn. Podíváme se na to.
V domě je fakt zima.
Nikdo jste sem nevzal baterku?
- Co mám s tou cvakací věcí dělat? - To je dobrý.
Vy zmrdi.
To nám udělali schválně, aby nás dostali do presu. Koukni.
Ty ve všem hned něco vidíš. Třeba se to jenom rozbilo.
- Tak co uděláme? - Nevím.
- Zapálíme oheň. - Těžko. Venku není žádný suchý dřevo.
Na půdě je spousta suchých krámů. Můžeme je rozsekat.
Do práce, hoši.
Kristepane! Tady to smrdí jak chcanky.
Maminka a tatínek zřejmě chtěli mít dětičky pod zámkem.
Proč by to dělali?
Asi jim to poradil můj otčím.
K zemi!
Vždycky jsem chtěl mluvícího.
Ach, Emmo. Ano, Matte.
Počkej! Co? Co?
To je moje prdel.
- Já vím, Emmo. Já vím. - Jsi jako malej, Rexi.
Nehraj si na slušňáka. Ty by sis nezapíchal?
Ach, Matte, ty nemáš péro!
Proč nemáš... Ty nemáš péro?
Chceš si promluvit o malých pérech?
Charlie mluvila s Emmou.
Jo.
Čemu se kurva směješ?
Dneska je první den tvého nekuřáckého zbytku života.
Tolik sov jsem v životě neslyšel.
Nepouštějí to z magneťáku?
Říkal jsem si,
že až se vrátíme,
asi budeme hrozně slavní.
- Budeme se muset ukrýt? - Budou nás pronásledovat?
Víš, jaký je hlavní důvod, že někdo někoho pronásleduje?
- Zapomnětlivost. - Zapomnětlivost?
Když někdo zapomene zatáhnout záclony.
Záclony?
Četl jsem o jedný ženský, co chodila v noci po baráku,
úplně nahá, světlo svítilo a měla roztažený záclony.
Vždycky je zapomněla zatáhnout, protože měla výhled na les.
Tam přece nikdo není, že ne?
Akorát že tam někdo byl.
Nějakej magor.
Díval se každou noc na ty zářící okna.
Začal si myslet, že je nezatahuje, protože chce, aby on viděl dovnitř,
že ho chce pozvat do svého života.
Takže s ní začal mít takový vymyšlený vztah,
vybudovaný z různých drobností,
jako třeba, že když pověsila venku prádlo, dávala mu znamení lásky,
nabídku.
Tak jí ukradl kalhotky.
A v jeho hlavě ten vztah byl intimnější a intimnější.
Nakonec se k ní jednou v noci vloupal.
Akorát že když ji potkal, byla pro něj cizí.
Cizí ženská, co má strach a chce ho vyhodit z domu.
Myslel si, že si s ním jenom hraje,
tak sebral odvahu.
Znásilnil ji.
Uškrtil ji, aby nekřičela.
- Díky, Matte. - Jo, děkuju.
Teď se najednou cítím jako ve výloze.
Jak to myslíš, že "najednou"?
Můžeš říct ahoj, ahoj, ahoj.
Internet je jedna věc, moje okno je něco jiného.
Nebojte se. Podle statistik se málokdy stane, že oběť nezná vraha.
Spíš vás zabije někdo, koho znáte.
Ohodila jsem do školy s klukem, kterej zabil svoje rodiče.
Nekecej!
Co se stalo?
Kladivem.
Utloukl je k smrti.
Kristepane. To trochu přehnal.
Kdo to byl? Znala jsi ho?
Povídej, Emmo.
Fakt si nepamatuju. Odstěhovala jsem se, než se to stalo.
Jak se jmenoval?
Do prdele.
Asi jenom vítr.
Co to je?
- Kristepane! - Promiň.
Danny, někdo je nahoře. Na půdě.
- Určitě? - Jo.
Dobře.
Pojďte.
Jde to odtamtud.
Kristepane!
Nic se neděje.
Jenom má strach.
Vrány cítí smrt. Přináší to smůlu, když je máš v baráku.
Myslím, že je zraněná. Podrž to.
A je to. Mám ji.
Mám ji.
Má zlomené křídlo.
Nemohli jsme pro ni nic udělat.
Ráno ji odnesu.
Proboha, Rexi.
Co tady nahoře děláte, do prdele?
Jdu spát.
Měli jsme návštěvu.
- Cože? - Jo.
Asi jí připadalo, že je v pasti.
Jo, to chápu.
Tenhle zasranej dům.
Co bych udělal pro milion dolarů?
Asi co nejméně bude zapotřebí.
Jel bys do školy nahý?
Musel bych vystoupit z auta?
Hele, balíček.
- To je balíček! - Pěkný objev, Danny.
Našel jsem ho u bazénu.
Sem s tím, jídlo, jídlo, jídlo!
Cigarety, cigarety.
Jo, jo, jo, jo!
Cihly?
Cihly? A dopis.
- Tohle není legrace. Potřebujeme zásoby. - Začínají na nás tlačit.
To je pro tebe.
Já chci dopis.
Oo píšou?
Takže v dopise psali, že pohřeb bude pozítří
na Floridě.
- Na Floridě? - Jo.
Takže se nemůže stihnout vrátit do večerky.
- Jestli chce odjet, nezastavíme ho. - Ne.
Musíme ho přesvědčit, že je v jeho zájmu tady zůstat.
- V jeho zájmu? - Ani nevíme, jestli je ten dopis opravdový.
- To by mohl vymyslet jenom šílenec. - Jo, a oni jsou šílenci.
Oo ty cihly místo jídla?
Nemyslíte, že to může být součást hry?
Dá se snad postavit strašidelnější dům?
Co jestli si s náma hrajou?
Zamyslete se - žádný teplo, žádný jídlo, a teď tohle.
Danny je nejslabší článek, chtějí nás zlomit.
- Neblázni. - Zamyslete se nad tím. Fakt, přemýšlejte.
Za pár dní máme dostat milion dolarů. Za pár dní.
Nechtějí nám zaplatit. Nechtějí, abychom to vydrželi.
Nebo se to snaží divákům okořenit.
Nebo možná jeho dědeček umřel.
Jestli jeho děda umřel, tak umřel. To je mi líto.
Jeho děda ho prakticky vychoval. Copak nic necítíš?
Nech keců, já jsem tu pro peníze, jo? A ty taky.
Okecávej to jak chceš - že chceš být slavná, že hledáš sama sebe - co já vím.
Jediný, kdo tu není kvůli penězům, je ten, kdo je potřebuje nejvíc,
ale ne, Danny si chce jen najít kámoše.
Dobře, budeme jeho kamarádi a pomůžeme mu. Dlouhodobě mu pomůžeme.
Nemůžeme ho k ničemu nutit.
Fajn. Řekneme mu, že uspořádáme náhradní pohřeb na dvorku.
Emmo, řekni mu to.
Ty mu to řekni.
Všichni víme, že tě má nejradši. Hezky ho popros.
Zvládla bys to nejlíp.
Možná bychom ho měli nechat odjet. Některé věci jsou důležitější, než prachy.
- Jo, třeba mrdání? - Hele, jdi do prdele.
Copak pro tebe rodina nic neznamená?
Když jsi něco nepoznal, nemůže ti to chybět.
K zemi!
Jdeme.
Blbá krávo
Hele!
Co?
co to má...?
Panebože. To musel blbnout někdo z kluků.
Ne, Charlie, já myslím, že je to někdo jiný.
Kdo?
Myslím, že jsme mimo záběr. Můžeš.
Víš, jak jsem vám říkala o tom klukovi z naší školy, co zabil rodiče?
Jmenoval se John Riley.
Nebyl to jenom můj spolužák, bydlel v naší ulici.
Hráli jsme si spolu po škole.
Rádi jsme si hráli na Strašáka.
Soutěžili jsme, kdo toho druhého nejvíc vyděsí.
Začalo to tím,
že jsme se schovávali za stromy a pak dělali "Baf!"
A podobně.
Ale pak to začalo být vážnější.
John měl koťátko, které miloval.
Tahal je do školy v baťůžku.
Jednou
jsem mu tam místo koťátka strčila cihlu
a hodila baťůžek do školního bazénu.
Vyděsil se z toho tolik, že se počůral.
Před ostatníma.
Když jsem mu ukázala, že koťátku nic není,
jenom se na mě podíval,
těma temnýma očima.
Jako by říkal: "Nikdy se neotáčej zády,"
"protože jednoho dne se ti za to pomstím."
Ale tu hru nechtěl vzdát.
Jenom pořád křičel:
"Ty blbá krávo."
Nejdřív ty cihly v balíčku,
a teď někdo napsal tohle.
Připadá mi to tak osobní. Proč si vybral zrovna mě?
- Nemyslíš, že... - Emmo, já...
Jenom si myslím, že jsme v tomhle domě už zatraceně moc dlouho.
Jak říká Rex, všechno je to hra. Vsadím se, že ta společnost...
Ale jak by to všechno mohli vědět?
Nevím.
Asi by si to zjistili.
Půjdeme zpátky do postele, jo?
Pojď, bude to v pořádku.
Pojď mě zahřát.
Hele, balíček.
Snad to tentokrát bude jídlo.
Bezva. Šampaňské. Pořád nás mají rádi.
Pět.
- Vy zmrdi. - Asi jedna pro každého.
Chápu, o co... Vy zmrdi, já chápu, o co vám jde.
Vyližte si.
Seru na váš výzkum, protože když to udělal, bylo to největší štěstí, co mě kdy potkalo.
Co je?
Měli bychom je někam uklidit.
Pojď. Půjdeme nahoru.
- Chtějí na mně něco zkoušet? - Jeho táta, že jo?
Přišel jsi mě zkontrolovat.
Já se nepřetvařuju, Matte. Já na to kašlu.
Rád bych něco cítil, ale kašlu na to.
Každopádně, mám vlastní metodu, jak se s tím vyrovnat.
Posaď se.
Podej mi tu knihu.
Jestli si chceš o někoho dělat starosti, dělej si je o Bundyho.
Nevím, jestli ho mám litovat, nebo se ho bát.
Proč si tě vybrali, Matte?
Jaká hrozná tajemství skrýváš ty?
Měl bych je teď prozradit? Dát jim munici, aby mě dostali?
To je dobrý. Jo, dobrý.
Ale jestli nějaká existují, tak už o nich vědí. Otázka je, jestli nějaká máš.
Nebo jsi čistý jako sníh?
Je tam někdo?
- Není ti nic? - Bezpečnostní světla se rozsvítila.
Přísahala bych, že někdo stál na kraji lesa.
Jsi jenom vyděšená.
Charlie nám řekla, co se včera stalo.
Emmo, snad si nemyslíš, že to má něco společného s...
S čím?
S tím, když jsi byla malá?
Jo.
To by asi byl nesmysl.
- Já vím. - Jo.
Středa. 3 hodiny ráno.
Nechápu, jak dokáže Oharlie spát.
Ale možná má pravdu.
Nevím, jak nás mohl John najít
tady uprostřed... kde vlastně?
Nechci myslet na...
- Emmo! Co...? - Co se děje?
Co to je?
Proboha.
- Do prdele. - To je nějakej vtip?
- To jsi tam dal ty? - Neblbni, Charlie.
Nesahej na to! Polož to!
- Kurva. - Já to tam nedal!
Slyšeli jste někoho? To se tady v noci někdo prochází?
Uklidněte se, prosím vás. Na chvilku.
Emmo, nikdo tady není. Za to zase může ta společnost.
Trochu zvýšili sázky, ale je to pořád stejná zasraná hra.
Teď už chodí dovnitř?
Hra končí.
- Tohle nevydržím. - Oo to děláš?
- Zavolám jim. Můžou pro mě přijet.
Ne, ne, ne, ne...
Poslouchej. Počkej. Emmo?
Hele, byl jsem to já.
Byl jsem to já. Promiň.
Byl to blbej vtip. Promiň.
- Počkej. - O co ti jde?
O co ti jde? Vždycky chceš lidi nasrat.
No tak, Danny!
- Sakra! - Nemá to cenu.
Jsi v pořádku?
Jsem tady kvůli penězům.
A co ty?
Copak? Nemáš vlastní život?
Není pro tebe dost opravdový?
Nemáš rodinu? O co ti jde?
Lituju tě.
Ty ubožáčku.
Chtěla jsem ti jenom říct, že tohle bylo dokonce i pod tvoji úroveň.
Proč jsi to udělal?
Já ho tam nedal.
Nedal jsem ho tam. Řekl jsem to proto, aby Emma neodešla.
Potřebuju ty zasraný peníze a nechtěl jsem ji nechat odejít.
- Do prdele. - Proboha, tohle nedělej.
Pořád si myslím, že v tom má prsty společnost.
Je to společnost.
Ale jak by ho tam dostali?
Mají tohle všechno pod palcem. Je to součást jejich hry.
Chtěli přidat trochu vzrušení, tak udělali tohle.
A navíc si myslím...
Víš, možná jsou
naštvaní, že se nic moc neděje.
Aspoň poslední dobou.
Takže...
Myslíš, že nás trestají?
Jo. Nevím, možná.
Možná trestáme
sami sebe, rozumíš?
Dala bych si cigaretu.
Charlie, počkej.
Charlie, počkej, počkej...
Chceš cigaretu?
Neříkej, že pro tebe nic neudělám.
Jedna krabička cigaret. Pro tebe.
Proboha.
Do prdele, co je tohle?
- Jenom pár... - Ty zasranej chmatáku.
- Drž hubu. - Panebože. Kluci!
- Kluci! - Drž hubu.
Poser se, ty zasranej zmrde.
Rozdělíme...
Skvělý.
Proč by bral cigarety? Vždyť ani nekouří.
Aby mě nasral.
Je to parchant. Prodal by i vlastní babičku.
Říká, že můj děda neumřel.
Že je ten dopis falešný a že to patří k té hře.
Myslíš, že je to pravda?
Měli byste mi taky dát.
Jseš zasranej sobec.
Poser se.
Jdi do hajzlu. Chováš se, jako kdyby se vesmír točil kolem tebe.
Ty kecy o Johnu Rileyovi. Fakt si myslíš, že mu na tobě záleží?
Kristepane, myslíš si, že jsi tak důležitá?
- Nech toho. - Poser se.
Sere tě, že ti nedá?
Víte, kdybych já byl vraždící maniak,
nečekal bych tam venku.
Chtěl bych se dostat přímo do tohohle baráku.
To stačí, Rexi.
Nic si nenamlouvej, tobě taky nedá.
Debile.
Hej, maniaku!
Proboha, nechovej se jak idiot, Rexi.
Vraždící maniaku, pojď dál.
Je tady příjemně.
Máme jídlo, máme chlast,
- máme ženský! - Nech toho.
Jedna z nich by tě mohla zajímat. Pojď dovnitř.
- Do prdele, někdo tam fakt je. - Světla.
Někdo tam je.
Sakra. Jde k nám.
- Venku je zima, možná potřebuje pomoc. - Poznala bys ho?
Otevřeme dveře, jenom když si budeš jistá, že to není on.
- Je to John? - Nevím!
Prosím vás, otevřte.
- Ne! Danny, ne! - To je v pořádku.
Co je s váma?
- Ať ti ukáže občanku. - Počkat.
- Dělej, máš občanku? - Cože?
Občanku. Nějakej průkaz totožnosti.
Dobře. Travis Patterson. Těší mě, že vás poznávám.
Dělej.
Posviť na to. Jo, to se dá padělat.
Ale no tak.
- Vypadám, že nejsem plnoletej? - V jakém znamení ses narodil?
Rak. A co ty?
- Blíženci. - Viděl jsi tam někoho jiného?
Jenom Zubatou.
Ještě pár hodin tam venku, a byl bych mrtvej...
- Byl bych vybitej jako baterka v tomhle GPS. - Ukaž.
- To je lokátor? - Jo.
- Takže víš, kde jsme? - Jo. Vy to nevíte?
Ne, nevíme.
Nechci být nevychovaný,
vidím, že vám hodně záleží na vašem bezpečí,
ale kdo jste, do prdele?
Ty nás nepoznáváš?
Měl bych?
- Máš internet? - No jasně, jsem programátor.
- A přitom nevíš, kdo jsme? - Je mi líto.
Jsem unavenej. To je nějakej vtip?
Účinkujeme v internetovém přenosu. Něco jako lidské akvárium.
Všude jsou tady kamery, dokonce i v koupelně.
- Vysílají to nepřetržitě. Za peníze. - Na jaké adrese?
- To nám neřekli. - Neřekli vám to?
Společnost to začala inzerovat, až když jsme přijeli sem.
Asi se jim to moc nepovedlo, protože jsem o vás nikdy neslyšel.
A jsem pořád online.
- Možná bydlíš ve špatné oblasti. - Vždyť je to internet.
- Celosvětová síť. - Vždyť existuje spousta stránek.
Jo. Tak proč bych měl chodit na tu vaši? Čím jste zajímaví?
Třeba ona se svlíká.
Zmlkni. Blbečku.
- Já jsem Charlie. - Já Travis. Promiň, mám studené ruce.
- Určitě jsi mě nikdy neviděl? - Ne. To bych si fakt pamatoval.
Jsme tady!
Děkuju.
Jaké má měřítko?
Jaké měřítko má ta mapa?
- 1: 50000. - Do prdele! Jsme uprostřed pustiny.
To bych řekl.
Které je nejbližší město?
Wilmington.
- To je kde? - To je...
To je někde tady.
Tak odkud jsi lyžoval?
- Od svého auta. - Kde je tvoje auto?
Asi tam, kde jsem je nechal.
- Chce si někdo zatančit? - Jo.
Věříš mu, že tam lyžoval?
Nevím. Možná jsem paranoidní, ale připadá mi to podezřelé.
Jako kdyby mu vůbec nevadily kamery.
Vzpomínáte, jak jsme byli vyjevení, když jsme sem přišli?
- Už nejsme? - Dáš mi taky?
Jenom doufám, že Charlie ví, co dělá.
Emmo, chceš si zatančit?
Ne, Danny. Děkuju.
Půjdu spát.
Chceš si zatančit?
Chceš jít nahoru?
Nesnáším ho.
Je to úchyl.
Pan lyžař!
Vlez do postele.
Proboha.
Říkal jsem ti, že ji opíchám.
Pozdravuj ženušku.
Není ta Charlie skvělá?
On si myslí, že jsme blbci.
Víme, pro koho pracuješ,
a chceme, abys společnosti vyřídil, že ten milion dolarů dostaneme.
Potřebuješ si zapíchat.
Pojď sem, fešáku.
"Fešák" opustil budovu.
Cukr?
K zemi!
Něco ti řeknu a chci, abys mě dobře poslouchal.
Je mi líto všeho toho, co se ti stalo, ale to tě neomlouvá.
Nemůžeš si jen tak brát moje věci.
Nemůžu se přátelit s někým, kdo tohle dělá.
Nic jsem ti nevzal.
Našla jsem je v tvém pokoji.
- Já je nevzal. - Danny!
Budeme tady už jenom chvíli.
Tak co kdybychom se snažili být rozumní,
slušní a upřímní jeden k druhému, ano?
Pojďte sem!
Balíček?
Pauza.
Našel jsem ho u oka. Je to Travisův batoh.
- Byl to grizzly? - Panebože!
Ne, nejsou tam žádné stopy. Zvířecí ani lidské.
- Musíme zavolat o pomoc. - Pro koho?
- Pro Travise? - To není skutečné. Je to jenom hra. Klid.
- Já nevím. - Co nevíš?
- Je to krev. Může být zraněný. - Není.
- Mně připadá opravdová. - Kdyby byla opravdová, tak kde je tělo?
Chtějí, abychom zavolali o pomoc. To by se jim líbilo.
Myslíte, že nějakýmu policajtovi bude záležet na večerce, až uvidí můj rejstřík?
- Tobě záleží jenom na večerce. - Když zavoláme poldy, skončili jsme.
To oni chtějí. To oni chtějí!
Panebože. Fajn. Víte co?
Když máte takové starosti, zavolejte společnosti. Ať seženou pomoc.
- Jo, někdo... - Hele! Viděli jste, co se tady stalo.
- Víte, kde jsme. Pošlete pomoc. - Jasně.
A Travisi, jestli se tak doopravdy jmenuješ, polib mi prdel.
Kvůli tobě se nevzdám svých prachů. Jasný, kámo?
Neudělejte jim tu radost.
Už se dost nasmáli na náš účet, obzvlášť na tvůj, Charlie.
- Cože? - Obzvlášť na tvůj.
- Poser se! - Snad chápeš, že to všechno měl připravený?
Proto si vybral snadný cíl.
Všimla sis, že se moc nebál kamer.
Travisi. Travisi. Kdepak jsi, ty hajzle?
Já ti nevzal šaty.
To byli oni. Hrají si s námi, je to součást té hry.
- Prosím tě, ne... - Hele, to jsem udělal pro tebe.
- Vezmi si to. - Danny, nemůžu si to vzít.
Udělal jsem to pro tebe.
Od Dannyho.
Aha, chápu. To je tvoje čičinka.
- Ahoj, Emmino čičinko. Ty smraďochu. - Nech toho.
Nebuď na něj taková. Víš, kolik stovek hodin se tady musel honit?
- Emmina strašidelná čičinka. - Je hrozná.
Kluci!
- Matte, nech ho. Nech ho! Je mrtvý. Je mrtvý. - Emmo.
- Proboha! - Nemůžu se na to koukat.
- Jsem v pořádku. - To je dobrý.
- Já to udělám. - To je dobrý.
To není dobrý. To není dobrý!
To vůbec není dobrý.
- Co budeme dělat? - Počkáme na helikoptéru.
Hra skončila, co? Nemůžeme dál pokračovat.
- A co...? - Nemůžeme za to. To ta jejich zasraná hra.
Až doteď jsme hráli férově, my za nic nemůžeme.
Tohle není naše chyba. Nic špatného jsme neudělali.
Nemůžeme. Nemůžeme ho tam nechat.
Neměli bychom s ním hýbat. Viděla jsem to v televizi. Nemůžeme s ním hýbat.
Měli bychom ho přikrýt. Měli bychom ho přikrýt.
- Nebo ho odnést ven. - Ven?
No jo, přece chceš... Kam jinam?
Odneste ho ven a my zkusíme vysílačku.
Prosím.
Dobře. Haló, slyší mě někdo?
Někdo umřel. Pomozte nám, prosím.
- Prosím, potřebujeme pomoc. - Nikdo se nehlásí.
Sakra, nemůžu uvěřit, že se...
- Neměli jsme do toho vůbec jít. - To teda ne.
Jakej magor by dobrovolně šel do něčeho takovýho?
Počkat. Počkej chvilku.
- Je mi líto, jak to s námi dopadlo. - To nic.
Pojď sem.
- Emmo, já... - Pojďte sem!
Tohle musíte vidět. Kde je Charlie?
Místnost bez kamer Pouze jedna osoba - Max. 15 minut
Přemýšleli jste, z čeho nás chce společnost zaplatit?
Z čeho platí dům, jídlo a helikoptéru?
- Z reklamy. - Z předplatného.
Jedno souvisí s druhým. Když si to nikdo nepředplatí, nejsou peníze.
Přemýšlel jsem o tom Travisovi.
Byl to přece programátor, sakra, interneťák.
Tráví na netu celý život, tak proč neviděl žádnou reklamu?
- Na internetu je spousta blbostí. - Správně.
- Proto jsem se připojil na internet. - Jak?
- Satelitní spojení pořád funguje. - Kde ses to naučil?
V počítačovém klubu. Hledal jsem naši stránku.
Zadal jsem naše jména do všech vyhledavačů, co mě napadly,
a nenašel jsem nic.
Fakt vůbec nic.
Ani žádnou reklamu. Nic, ani jedinou reklamu.
- Internet je veliký. - Jo.
Ale proč je tak těžké tu stránku najít?
Když chtějí, aby na ni lidi chodili, proč je tak dobře ukrytá?
Nakonec jsem ji našel, i když to bylo těžké.
Ale je to divné. Nemá žádné jméno, je to beta server.
Narazil jsem na ni, našel jsem stopu v hackerské konferenci.
- Co je to beta server? - Beta server je...
Zakódované jméno, spousta písmen a číslic místo normálního jména.
Je to divný. Podívejte se.
- To je naše stránka? - Nevím.
Snažím se zaplatit si členství Travisovou kreditkou. Má limit 50000 dolarů.
- Jak to víš? - V počítačovém klubu jsem se hodně naučil.
- Za to si můžeš koupit dům. - Ale na tuhle stránku se nedostanu.
- Já to nechápu. - Já taky ne.
Nikde neinzerují. Dokonce ani nemají opravdovou adresu.
Takže jediná možnost je, že na sebe nechtějí upoutat pozornost.
Ale proč? A ta ochrana... Ta ochrana je šílená.
Zkoušel jsem všechny hackerské soubory, co jsem našel,
pořádně výkonný zadní vrátka,
a pořád se přes to kódování nedostanu.
- Tak co tím chceš říct? - Ohci říct...
jednoduše řečeno, proč by sakra někdo platil tolik peněz za to, aby se na nás koukal?
Chci vědět, jestli je to legální.
- Je to sakra legální? Nejsou to zločinci? - Něco jako pornostránky?
Jo, ale kromě ní tady moc porna nemáme.
Tak co to je? Co?
Jsem snad jediný, kdo tady přemýšlí? Nikomu jinému to nedošlo?
Neslyšeli jste filmech, kde se doopravdy umírá? O podobných serverech? Danny už je mrtvý!
- Ne, Danny se zabil. - Jak to víme?
- Kristepane! - Tak mi to vysvětli, mně to přijde dost divný.
Pletu se? Copak to není divný?
Co to je?
Do prdele!
Proč jsou vedle našich jmen čísla?
To jsou sázkové kurzy.
- Proboha! - Oni na nás sázejí!
Vy hajzlové!
- Požádám e-mailem někoho o pomoc. - Klid.
Napíšu někomu e-mail... No tak, ty hajzle.
- Odřízli mě! Ti zmrdi... - Ne, to vypadl signál.
- Počkej, Rexi. Uklidni se! - Nechápeš to!
Žádné peníze nedostaneme a zabijou nás!
To není žádný zabijácký server.
Zamysli se. Koho zabijí? Nás čtyři?
Ty pořád říkáš, že je to jenom jejich hra.
Je to jenom další hra. Hrajou si s náma.
No tak. Už to máme skoro za sebou. Zítra odejdeme.
- Zítra dostaneme svoje peníze... - Co uděláme dneska?
Jestli máte tolik starostí, vezmu si pistoli a budu do rána hlídat.
Pořád hrajete.
Venku je tma, nic nevidím.
Kdyby tam někdo byl, rozsvítila by se bezpečnostní světla.
- Co hledáš, Rexi? - Někde jsem to tady viděl.
- Co? - Tak vylez, hajzle. Tady je!
Věděl jsem, že Travis má nouzovou světlici. Můžeme ji odpálit.
- Ale museli bychom nejdřív vylézt ven. - Já vím.
- Mohl bys ji vystřelit ze střechy. - Jo, dobře.
Akorát tam nechci jít sám. Takže...
Půjdu s tebou.
Neboj se, jo? Neboj se, vyjde to.
Vyjde to, někdo to uvidí a zavolá policajty.
Nějaký uvědomělý občan?
I takoví existují, Emmo. Jednoho jsme znali.
Tohle by sis měla vzít. To je Dannyho nožík.
- Já mu ani nedala šanci. - Žádnou šanci neměl, Emmo.
- Oni nechtěli, aby měl šanci. - Oni?
Tady nejde o tvou minulost.
Jenom chtějí, aby sis to myslela.
- Chtějí, aby sis to myslela. - Proto si vybrali mě?
Jakmile se rozední, vyrazíme pryč, platí?
Ať si svoje prachy nacpou do prdele.
Až se odsud dostanu, možná to znovu zkusím v Los Angeles. Víš?
Doufala jsem, že mi tohle přinese úspěch.
Teď je z tebe hvězda.
- Myslíš? - Internet je globální.
- Vždycky jsi někde hvězda. - Třeba v Japonsku.
A umíš před kamerou být sama sebou, uvolnit se.
- To je nejtěžší. - Asi jo.
Teď se moc uvolněně necítím.
Pojď sem.
Pomůžu ti uvolnit se.
No jo. Už to cítím.
Je to jako velký uzel.
Předkloň se.
Tobě nic neschází. Proč jsi do toho šel?
Ze zvědavosti.
Abych viděl, jaké to je.
- Co? Ta osamělost? - Ten strach.
- Strach? - Jo.
Je to dobrý pocit.
Už ji mám zabít?
Proto se díváte, je to tak?
Bylo to dobrý?
Sakra.
Zmáčkni sakra knoflík "start".
Jste tam?
Haló? Zmáčkni ten knoflík.
Dělej, nezdržuj. Jdeme na to.
Nejdřív všechno vypadalo stejné, jako kdyby se nic nestalo.
Přemýšlel jsem, jestli to všechno nebyla jenom noční můra. Ale to jsem se sakra spletl.
Ale ne. Už ne. Sakra, nechce se to vypnout.
Je tady. Přišel si pro nás. Musíme jít nahoru. Pojď.
Jdeme. Jdeme.
Slyšíš něco? Slyšíš ho?
- Viděl jsi ho? - Viděl jsem, jak zabil Charlie.
A co Rex?
- Zatím ne. - Matte?
- Emmo, dělám si teď o tebe starosti. - Co to děláš?
- Jsme tu jenom my. Musíme držet spolu. - Dveře!
- Patříme k sobě. Opravdu. - Ne!
- Slyšíš? Je tam venku. Johne! - Ne!
- Johne, jsi tam? - Ne!
Proč rozsvěcuješ?
Protože chci aby viděli, co ti udělám.
Ty kecy o Johnu Rileyovi v tvém deníčku.
Ty fakt věříš, že jsi z něho udělala vraha.
Že by po tolika letech putoval sem do zamrzlé divočiny,
jenom aby vyhrál dětskou sázku.
Rex měl pravdu.
Jsi pořádně namyšlená, Emmo.
Vlez do postele.
Vlez do postele, Emmo.
Zasraná krávo!
Ty zasraná krávo!
- Pomozte mi! - Klid. Co se tady děje?
- Tam vevnitř! - Jestli vám mám pomoct, musíte se uklidnit.
Všechny zabil. Chce zabít mě!
- Klid. Všechno podle předpisů. - Pomozte mi!
Dýchejte zhluboka. No tak. Vlezte do auta.
- Postarám se o to. Žádné starosti. - Zabil všechny!
Vy jste zapálila tu světlici?
Ano? A vevnitř někdo je?
- Ano. - Je ozbrojený?
- Má sekyru. - Sekyru.
- Nenechávejte mě tu! - Klid, slečno. Hned se vrátím, ano?
Vůz 1057 žádá posily.
Musíš mi to dovolit. Byl jsem v tomhle domě šest měsíců, kurva.
A co jsem asi posledních šest měsíců dělal já?
Dej mi ty zasraný klíčky.
Oo jí uděláš? Budeš na ni krvácet?
Dokážu to!
Dej mi ty zasraný klíčky. Dokážu to!
Je čas oslavit to.
- Na společnost. - Na společnost.
Myslíš, že budou spokojeni?
- Asi tě povýší. - Myslíš?
- Jo. Budeš mít vlastní parkovací místo. - Parkovací místo?
Kdo si myslíš, že jsme? Myslíš, že máme kanceláře?
Vizitky, brožurku?
Nejsou žádní "oni", Matte. "Oni" jsme my.
Jenom já, Travis a pár moc bohatých klientů.
Malé náklady, maximální zisk.
Co se týče produktu...
Vždycky je dost zralého ovoce, které se nemůže dočkat sklizně.
- Vždycky pět chudáků. - Chceš říct čtyři.
Je nějaká čiperná.
- Vidíš to, Travisi? - Jo, vypadá to dobře.
Ukaž.
Ahoj, jmenuju se Danny.
Charlie, jenom Charlie. Jako Madonna.
Ahoj, jsem Emma, je mi 23 let
a chci bydlet v tom vašem domě.
Ahoj, já jsem Matt.
Czech